- מבוסס על הרומן של ויליאם לאנדיי -
אתה זוכר את התאריך שבו קיבלת גישה לזה?
אנדי?
אני מצטער. מה הייתה השאלה?
אתה צריך הפסקה?
לא, אני רק...
לא.
אני רק רוצה לסיים עם זה.
הגענו לטלפון הנייד.
אתה זוכר את התאריך שבו קיבלת גישה לזה?
כן. זה היה 10 ימים לפני המשפט.
היי, מר בי. חשבתי שזה אתה.
היי. בובי, מה שלומך?
לא רע. להביא לך משהו מהמשאית?
לא, אני בסדר. אני רק מחכה למישהו.
בסדר. טוב...
תישאר חזק למען המשפחה שלך, בסדר?
היי, אנדי. הם מוכנים.
אני אעדכן אותו. - כדאי מאוד.
תתעלם ממנו. שיקטר כמה שבא לו, השופט כבר פסק בנוגע לנייד.
למר ברבר יש זכות מלאה להיות כאן, ניל.
טכנית, אני יכול לטעון שלא,
מאחר והוא עד פוטנציאלי בתיק, אבל אני אאפשר את זה.
איזה מענטש.
אתה לא נכנס לשם אתנו, אם זה מה שחשבת שיקרה.
ודאי שלא. כבר בדקתי את הנייד.
אנחנו מודעים לכך היטב.
הייתי כאן מסיבה אחרת ולא קשורה. יש לי גם תיקים אחרים.
שלום, ניל.
ובפעם הבאה שתרצה להסתיר ראיות מאתנו, אל תעשה את זה.
אה, רציתי לשאול.
מה שלום אבא שלך, אנדי?
מה אמרת?
שאלתי על אבא שלך.
מה שלומו?
אתה יודע, ידעתי שיש לך תשוקה למשפט הפלילי,
אבל לא ידעתי שזה עסק משפחתי.
אתה חושב שזאת בדיחה? כן? - היי!
אלוהים. - בחייך, אנדי.
זוז אחורה. אחורה! - אלוהים.
חרא. - אל תרצה לי על הסתרה של דברים.
תניח לזה.
היי.
אומר רק דבר אחד.
זה מסביר הרבה, אנדי, עליך, על הבן שלך.
לעזאזל.
בלשית, את מוכנה? - כן.
אתה בסדר? - אני מצטער.
בואו אחריי.
ידענו שהוא יגלה במוקדם או במאוחר. זה בסדר.
אנדי, אנחנו מוכנים לזה.
- חדר בחינת ראיות -
זאת הסיסמה שהוריו מסרו.
קחו את כל הזמן שאתם צריכים. - תודה, בלשית.
מצטערת שנאלצת להמתין. - זה בסדר.
היי.
אותה שעה בשבוע הבא? - למעשה, זאת הייתה הפגישה האחרונה.
לא ידעתי. אז...
אז את ואנדי אמורים להיפגש איתי יחד עם ג'ואנה
בסוף שבוע הבא, ב-17 לדעתי.
נוכל לעבור על הכול אז.
ב-17? - זה בסדר?
כן, לא, פשוט...
זה יום ההולדת של ג'ייקוב.
אם את רוצה, אנחנו יכולים...
לא, זה בסדר.
יש לו שיעור פרטי באותו יום, אז...
נתראה אז.
מוכן? - כן.
הוא בטח מותש קצת מהשיחות.
ניפגש בשבוע הבא. - כן.
תשמור על עצמך, ג'ייקוב. יום הולדת שמח לפני הזמן.
ביי.
אתה שקט.
איך הייתה הפגישה?
בסדר. מעצבנת. - מעצבנת?
היא שואלת את אותן שאלות כל שבוע, או גרסאות שונות שלהן.
וכשאני מעיר לה על זה, היא מעמידה פני טיפשה,
כאילו שלא הבינה שכבר שאלה אותי.
היא רק מנסה לעזור לנו.
אם את אומרת.
מי זה?
ג'ייקוב, שאלתי עם מי אתה מתכתב.
אף אחד. דילן.
דילן סטון?
הוא במחנה קיץ.
נער אחד לא מאמין שהוא מכיר אותי, אז הוא מנסה להוכיח את זה.
מה שלום שרה? לא שמעתי את שמה לאחרונה.
טוב שתהיה לך מישהי בת גילך שתוכל לדבר איתה.
אנחנו לא מדברים, אז...
זה באשמתך או... - אימא, תפסיקי. בבקשה.
- קיבלתי את תוצאות המבחן במתמטיקה. 92! -
- מדהים! -
- סופר גאים! נחגוג את זה בארוחת ערב! -
- מיילס יקפוץ לבקר אחרי הלקרוס -
- הוא נשאר לארוחת ערב? -
- אני אשאל -
- הסוקס מוכיחים שהם מועמדים לפלייאוף -
- השגתי כרטיסים לשבוע הבא -
- מעולה. תודה, אבא -
- דודה לי שלחה את זה. ממש חמוד! -
תודה.
מצאת משהו?
כמה שעות לדעתך
אתה וגברת קליין ביליתם עם הנייד של בן ריפקין?
אני לא יודע. אולי חמש שעות. - חמש שעות?
אז עברתם על כל דוא"ל, כל מסרון, כל תמונה וסרטון?
כן, על הכול. - מה חיפשתם בדיוק?
תשובות.
התשובות שחיפשתם, לא מצאתם אותן בנייד, נכון?
תודה, בלשית. - כן, אין בעיה.
זה מהמשרד שלי. אתה יכול לתת לי דקה?
כן.
היי. אנחנו בדיוק מסיימים.
היי.
אני רק רוצה שתדע, אני חושבת שמה שלג'ודיס עשה היה דפוק.
לא. הוא מילא את תפקידו כעו"ד.
במקומו, גם אני הייתי מנסה לקבור את הטלפון כנראה.
לא, אני חושבת שהיית חושב על זה,
אבל היית עושה את הדבר הנכון.
אבל לא התכוונתי לזה.
כוונתך למה שהוא אמר על אבא שלי.
כולם יודעים, הא?
זה התחיל להסתובב אתמול. אתה יודע איך אנשים מדברים כאן.
מה שמעת?
שהוא מרצה מאסר עולם בנורת'רן על אונס ורצח מדרגה ראשונה.
הוא נכנס לכלא כשהייתי ילד.
אני מניחה שלורי יודעת?
היא יודעת עכשיו. גם ג'ייקוב.
יש לי אח.
סיפרתי לך עליו.
כן.
אז אני יודעת איך זה לחיות עם נטל כזה.
תשמע, ידיי קשורות בתיק הזה, אבל אתה יודע...
אם תזדקק לעוד עזרה, אתה יודע איך להשיג אותי.
תודה. - אל תזלזל בו.
הוא נשמע בטוח מאוד בניצחונו. בטוח מדי.
שנלך? - בואי נלך.
תודה, דאף.
זו הייתה העוזרת שלי אלן, יש לה אחיינית בגיל של ג'ייקוב.
הם גרים בנידהאם, אבל אתה יודע שכל הצעירים מכירים זה את זה בימינו.
נראה שג'ייקוב שוב גולש באינטרנט.
ג'ייקוב!
איפה ג'ייק? - למעלה.
איך הלך עם הנייד? - זה היה כישלון.
ג'ייקוב!
אתה ג'יי קובס?
תענה לי, לעזאזל! - אנדי.
זה לא כזה ביג דיל. - אל תגיד לי מה לא ביג דיל!
תראה לאימא שלך. תראה לה מה עשית.
- ג'יי קובס: מה אנשים חושבים עליי -
חרא. ג'ייקוב!
זאת סתם בדיחה מטופשת.
יש לך מושג איך זה נראה? להתלוצץ על כך שאתה חשוד ברצח?
איש לא יודע מי זה.
כולם יודעים! איך אתה חושב שאני יודע?
אנדי, תירגע.
זה מזיק. זאת ראיה,
ואתה טיפש מדי או יהיר מכדי להבין את ההבדל.
אני לא טיפש. - אז מה לא בסדר אתך?
שום דבר. אתה עושה מזה סיפור גדול מדי.
יש לך מושג מה הם יעשו עם התמונה הזאת?
הם ינופפו בה מול חבר המושבעים,
ויטענו שזה מעיד על ייסורי מצפון.
זה הביטוי שבו הם ישתמשו.
הם יטענו שככה ג'ייקוב ברבר רואה את עצמו, פסיכופת.
והם ישתמשו במילה הזאת שוב ושוב.
אנדי, מספיק.
אלוהים אדירים.
אתה יודע מה מוטל על הכף? אתה מבין מה הם רוצים לעשות לך?
תפסיק כבר. אתה מפחיד אותו.
מצוין! הוא צריך לפחד! אני מפחד!
זאת הייתה רק בדיחה, אני יכול למחוק את זה.
זה לא אומר שזה ייעלם.
בסדר. אני מצטער.
אתה לא יכול לעשות דברים כאלה, ג'ייק. אתה לא יכול.
אמרתי שאני מצטער.
אני חושבת שהוא צריך למחוק את זה בכל מקרה.
ועוד איך שהוא ימחק את זה. הוא ימחק את זה ברגע זה.
זה לא יכול לקרות שוב.
אני צריך לדעת שאתה מבין את זה.
אני מבין. הנה, זה נמחק.
- החשבון: ג'יי קובס. נמחק לצמיתות -
אני מצטער שצעקתי.
לא הייתי צריך לאבד את קור רוחי. אני...
אני מנסה להגן עליך, חבר. אתה חייב להבין את זה.
תניח לי לנפשי.
ג'ייק. - בבקשה.
בסדר.
בסדר, אז לך.
אין שום בעיה אצלי.
אני יודע בדיוק מה הם יעשו לי.
אני לא צריך שתגיד לי את זה.
התפתחות בלתי צפויה בתיק של ג'ייקוב ברבר הערב.
אימתנו שהנער מניוטון, מסצ'וסטס, הוא הנכד
של ויליאם ברבר, אדם שזכה לכינוי "בילי הארור"...
אתה נראה טוב, בילי!
אחרי שהורשע באונס ורצח של צעירה מקונטיקט.
הוא מרצה כעת מאסר עולם בגין הפשעים האלה.
כשהוא ממתין כעת למשפט, ברבר הצעיר
מואשם ברצח של חבר לכיתה, בנג'מין ריפקין, בפארק קולד ספרינג.
האם יהיה איחוד משפחתי מאחורי הסורגים?
הפרשה כולה יוצאת דופן מהרגע הראשון.
כזכור לכם, אביו של הנאשם, אנדרו ברבר,
היה העוזר לתובעת המחוזית
שהופקד בתחילה על חקירת רצח ריפקין,
חקירה שהסתיימה במעצר בנו של מר ברבר.
- הכול נשאר במשפחה -
- הרוצח "בילי הארור" ברבר משריץ דור פלילי חדש -
אתה תוציא את הזבל החוצה או שאני אעשה את זה?
זה בכל מקום.
זה מה שיש.
הבחנת במכונית כחולה ישנה ברחוב לאחרונה? לינקולן?
לא. לא נראה לי.
למה? מי זה?
אני לא יודע. ראיתי אותו חונה מול הבית של מקגריבי לפני כמה ימים.
עכשיו הוא מול הבית של משפחת פרסונס.
איפה?
הוא נסע.
זה בטח שום דבר. זה בסדר.
- מספר לא מזוהה -
תשמע, אני לא יודע מי זה, אבל אם תמשיך להתקשר למספר הזה...
מי?
נכון, נכון. כן, ודאי שאני זוכר.
מתי?
בסדר.
טוב, אני אמצא את המקום.
היי.
מה קורה?
מצטער שהתקשרתי בשעה כה מאוחרת...
כן, זה בסדר. מה קורה?
מאט.
אמרת שיש לך משהו לספר לי.
כן. פשוט...
רגע. אתה האיש שמגיע לבית שלי?
מה?
שום דבר. תשכח מזה. דבר.
לא התכוונתי לומר דבר, כי למה זה ענייני?
אבל אני לא מצליח לישון. זה כאילו עליי...
מאט, אין לי מושג על מה אתה מדבר.
הבן שלך...
הוא לא עשה את זה.
ספר לי על לאונרד פץ. איפה פגשת אותו?
הייתי בסי אנד אם. הפיצרייה.
מתי זה קרה?
לפני כשנה. בקיץ שעבר.
אז היית בן 15 בזמנו?
כן.
הבוקר שמעתי על זה בפעם הראשונה.
אני מבינה. תמשיך, בבקשה.
בכל מקרה, פץ פנה אליי ושאל אם אני רוצה לאכול משהו?
הוא אמר שיזמין לי כל מה שארצה אם אשב אתו,
כי הוא שונא לאכול לבד.
אז אמרתי בסדר. מה אכפת לי? אוכל חינם.
היי.
מה העניינים?
אתה צריך מטבע של רבע דולר כדי לשחק שוב?
אז אכלנו, והוא ניסה להישמע כמו בחור קשוח
כדי להרשים אותי או משהו,
ושיתפתי פעולה, הנחתי לו לחשוב שאני לא קולט איזה לוזר הוא.
אחרי זמן מה, הוא התחיל לדבר על הדירה המגניבה שלו,
על כך שיש לו בירה שם, ואם בא לי ללכת לשם לבלות אתו.
והלכת? - אין מצב. ידעתי מה הוא רוצה.
אמרתי לו שאני לא אלך אתו לשום מקום...
אבל אם יש לו קצת כסף, אפשר להגיע להסדר.
אז הוא אמר שייתן לי 50 דולר אם אתן לו לגעת בי מעל למכנסיים.
אמרתי לו שאסכים תמורת 100.
והוא הסכים? - כן, כאילו מיד.
אחרי זה נפגשנו פה ושם, בכל פעם שהיה לו מזומן,
עשינו את אותו הדבר, רק במקומות שונים.
הוא לא ניסה לעשות יותר מזה?
פעם אחת הוא שאל אם אפשר להכניס את היד לתוך מכנסיי,
אבל אמרתי לו שאשבור לו את היד.
איך הוא הגיב? - הוא ויתר על זה מיד.
והמפגשים האלה, כמה כאלה היו בסך הכול?
אני לא יודע, שישה. אולי שבעה.
כולל המפגש בספרייה?
כן, זה היה המפגש האחרון.
לאונרד אמר שהוא לא רוצה לשלם לי יותר.
אמרתי לו שאם הוא לא ישלם, אני אדווח עליו, וזה מה שעשיתי.
אני מצטער, אני לא מבין איך זה קשור לתיק שלנו.
אתה מבין, זאת הייתה הסיבה שהוא סיים את הקשר איתי.
הוא אמר שהוא נדלק על נער חדש, נער בשם בן.
רק בן או שהוא אמר שם משפחה?
לא, אבל אני יודע שזה אותו נער בגלל הפארק.
שם לאונרד פגש אותו.
אז אתה טוען שפץ הכיר את בן ריפקין?
אני לא חושב שהוא הכיר אותו.
אבל הוא דיבר אתו כמה פעמים. הוא בעיקר הסתכל עליו.
הוא אמר עוד משהו על בן?
רק שהוא "יפהפה".
הוא השתמש במילה הזאת.
זה הכול?
כן.
לעזאזל, רגע. הייתה לו גם סכין.
ראיתי אותה רק פעם אחת, אבל הוא הסתובב אתה לפעמים.
אתם יודעים, למקרה שמישהו יעשה לו בעיות.
בכל מקרה, הוא ניסה למכור לי אותה פעם
ואמרתי לו ללכת להזדיין.
איך היא נראתה?
סכין, את יודעת? עם שיניים קטנות על הלהב.
היא הייתה מרשימה למדי, למען האמת.
למה לקח לך כל כך הרבה זמן למסור את המידע?
ובכן, יש לי תיק פלילי, את יודעת,
עם האישום של ההחזקה, ושיקרתי בנוגע לעניין בספרייה.
רציתי להישאר מחוץ לעניין, את מבינה אותי?
אבל שמעתי שהנער הזה מואשם ברצח
וכל הזמן חשבתי על... - רק רגע.
האם מר ברבר אילץ אותך להעיד?
אילץ אותי?
הרגשת שמר ברבר לחץ עליך בדרך כלשהי?
הוא התקשר אליי.
אנא, תן לו לענות, אנדי.
לא. כלומר, הוא פנה אליי ראשון.
לא סיפרתי לו דבר,
אז אני מניח... אני לא יודע, זה היה קצת משני הדברים.
כן או לא? מר ברבר תדרך אותך בדרך כלשהי?
לא, אמרתי לכם את האמת. אין לי שום סיבה לשקר.
באמת? כי הבהרת שאתה מוכן לעשות דברים רבים בשביל כסף.
זה שערורייתי! - מה לעזאזל?
אתה מדבר על הבן שלי. - ניל.
אני יכול ללכת? - תודה שבאת.
אני בטוחה שזה לא היה קל.
הבלשית דאפי תרשום את הפרטים שלך
למקרה שנצטרך לדבר אתך שוב.
אני לא יודעת מה לחשוב על הסיפור של הנער הזה
או איך נודע לך על זה.
אני לא מאמין לאף מילה.
זה נוח מדי.
אני לא מאמין שאנחנו חושבים על זה.
אנחנו נוציא צו חיפוש לבית של פץ.
נראה אם נמצא שם סכין.
תודה.
זה מספיק טוב? - תן לי לראות.
המכנסיים קצרים מדי.
גם השרוולים. חרא.
זה משפט, לא תצוגת אופנה.
אני רק רוצה שתיראה במיטבך, בסדר?
תן לאנשים לראות כמה נאה אתה. הדברים האלה חשובים.
שלום? - אנחנו כאן.
החליפה שלו שוב צריכה תיקונים.
רק אם יהיה משפט.
מה כוונתך?
לין אישרה צו חיפוש לבית של פץ.
אז הם חושדים בו? - לא. עדיין לא.
ברור שאם הם ימצאו את הסכין, זה ישנה הכול,
אבל לפחות זה שוב מעלה אותו על הרדאר.
זה משהו, נכון? - כן.
אני יודע שזה הוא. אני בטוח.
אני מצטער, חבר'ה.
תלך להחליף בגדים, מותק.
הלו.
הנה הוא.
איך השגת את המספר הזה?
אשתך נתנה לי אותו. - בולשיט.
לא.
יש לנו...
אתה יודע, "כלכלה" משלנו כאן.
תאמין לי, יש דברים קשים יותר להשגה מאשר מספר טלפון.
טוב, בזבזת את כספך.
אל תנתק. בחייך.
עשיתי את מה שביקשת, נכון?
היא יפהפייה אמיתית, אשתך.
היא אפילו נראית טוב יותר פנים אל פנים. - תפסיק.
מה? זאת מחמאה.
היא הכלה שלי. אלוהים.
איזה סוג של סוטה אתה חושב שאני?
אני יודע בדיוק איזה סוג.
תשמע, אני מעריך את העזרה שלך.
כן, זה בסדר.
אתה מבין, זה הופיע בחדשות, שאתה הבן שלי.
כן, ראיתי.
אני רוצה שתדע שלא היה לי קשר לזה. לא דיברתי עם איש.
הדברים האלה מתגלים.
כן, הכתבים האלה, הם עופות דורסים מזוינים, נכון?
בגלל זה התקשרת?
כן.
כלומר, כן, זה ו...
חשבתי שנוכל לדבר עוד קצת.
לדבר?
תשמע, אני יודע שאני אבא מחורבן.
אין לי אבא.
אין לך...
איך זה עובד בדיוק? מה אתה, עץ מזוין?
אני צריך לזוז.
כן, בהזדמנות אחרת, אולי.
לא נראה לי.
אבל אולי.
בוקר טוב. אני רוצה שני שוטרים בחזית, שני שוטרים מאחור.
כל השאר, אחריי. - כן, המפקדת.
אתה איש התחזוקה, נכון? הבלשית דאפי, שוחחנו קודם.
אנחנו צריכים להגיע לדירה של לאונרד פץ.
217.
בסדר.
בקי.
בקי!
בקי?
בקי, איפה את?
אני כאן, מיילס.
לא הלכת לישון? - אני עייפה כל כך.
הם לא היו אנשים. הם היו עוד מהם.
הם מגדלים אלפי תרמילים בחממות. אנחנו חייבים לברוח.
מר פץ, אני הבלשית דאפי.
אני שייכת למשרד התובעת המחוזית.
יש לנו צו חיפוש לדירה הזאת.
מר פץ, משטרה. תפתח.
מר פץ, תפתח את הדלת מיד.
מר פץ, תפתח את הדלת או שנפתח אותה בעצמנו.
מר פץ?
יש לנו צו חיפוש לדירה שלך.
אני מבקשת שתתלבש ותחכה בחוץ.
אנדי?
אין סכין.
מה? - הם לא מצאו את הסכין.
לפחות לא סכין שמתאימה לכלי הרצח.
אבל זה לא אומר שהם יפסיקו לחקור על פץ.
יקירתי?
אני...
המכונית הכחולה, הלינקולן, היא עקבה אחריי.
עכשיו? - לא, היא נעלמה.
ראית את הנהג?
לא, הוא היה רחוק מדי.
אני מצטער, יקירתי.
מישהו עוקב אחרינו. אני לא יודע אם זה כתב
או איזה פסיכי שמנסה להפחיד אותנו.
אתם רוצים להגיש תלונה?
זה יעזור במשהו?
בכנות, לא ממש.
אם זה יקרה שוב, תתקשרו אליי מיד. אם אהיה באזור...
בסדר.
תודה, דאף.
תמשיכי לחקור על פץ, נכון?
נעבור על הכול שוב, על ההצהרה שלו, התנועות שלו.
הוא שיקר לנו באותו יום. הוא אמר שלא הכיר את בן ריפקין.
לדברי הבחור שלך מקגראת'.
אני רק אומרת, הנער כבר הודה
שניסה להפליל את פץ בסיפור עם הספרייה.
כן, אני יודע. אני יודע, אבל אני מאמין לו במקרה הזה.
אני מתחנן, אנא, אל תפסיקי לחקור על פץ.
הזמן שלנו הולך ואוזל.
אעשה כמיטב יכולתי.
באמת חשבת שתצליח להימנע ממשפט?
לעכב אותו, לפחות.
אם היית מוכן להודות שנחפזת לגבש דעה.
אבל סירבת לבדוק חשודים אחרים.
אני רוצה לדבר על הימים האחרונים לפני המשפט.
לורי הייתה שותפה לאופטימיות שלך שיש סיכוי להימנע ממשפט?
כן ולא.
מה אתך?
כשהיה ברור שלא תהיה דחייה של הרגע האחרון...
איך התמודדת עם זה?
עשיתי את הדבר היחיד שיכולתי לעשות.
השלמתי עם זה.
חרא.
אלוהים. חרא.
היי, מה אתה עושה?
אני יודע. אני יודע מה עשית. - מה?
על מה אתה מדבר? אתה...
קיבינימט, אתה האבא. - אני יודע שהרגת אותו!
אלוהים, אתה האבא. בסדר. תניח לי לנפשי.
הבן שלי לא יכנס לכלא בגללך. אתה מבין אותי?
תתרחק ממני. - היי!
אני יודע מה עשית.
אני יודע שאתה עשית את זה, לאונרד. אני יודע שזה אתה!
מה בנוגע לג'ייקוב?
איך הוא התמודד עם זה?
הוא ניסה להעסיק את עצמו עם שיעורי בית, צפה בסרטים.
כולנו חיכינו ששעון החול יאזל.
הוא חגג יום הולדת 15 באותו שבוע, נכון?
ב-17 באוגוסט.
ארבעה ימים לפני המשפט.
כעת, איך תחשב את הסכום הזה?
אני אחבר את הזוויות הפנימיות. - מצוין.
נחזור עוד כמה שעות.
ביי, נער יום הולדת.
אל תשכח שיש טריק.
אני מוכנה. תיכנסו.
כידוע לכם, אני עושה הערכה לג'ייקוב בשבועות האחרונים
בעזרת כמה כלים אבחוניים.
הערכת אישיות בסיסית, הערכת תכונות בעייתיות,
וכל התוצאות מופיעות בדו"ח.
בדקתי גם איי-קיו, שהוא גבוה במידה יוצאת דופן,
ואת המ"א שלו, מנת האמפתיה שלו.
הדו"ח גם כולל את תוצאות הבדיקות הגנטיות שביצעתי,
וזה כולל את מוטציית האם-איי-או-איי.
מה שידוע כגן הלוחם או גן הרצח.
ו...?
הבדיקה גילתה שלאבא של אנדי יש את המוטציה, וכך גם לאנדי.
לג'ייקוב אין.
לא?
העניין הוא, זה לא...
האם-איי-או-איי לא ממש חשוב להערכה שלי,
מאחר שיורשים את זה מהאימא, לא מהאבא.
אם כך, מה הייתה מטרת הבדיקה?
כי יש גנים דומים שעוברים מאב לבן.
לדוגמה, גרין-1, שהוא יחידת משנה של קולטן גלוטמט.
הוא מקושר לתכונות כמו אימפולסיביות ופזיזות.
אצל כל שלושת הדורות של הזכרים במשפחת ברבר
נמצאה גרסה של גרין-1, כולל אצל ג'ייקוב.
יש גם גן דופמין שמקושר ליכולת אמפתיה מוגבלת.
שוב, זה נמצא אצל שלושת דורות הזכרים במשפחת ברבר.
ולסיום, יש צורה של קולטן טסטוסטרון
שידוע כגורם להתנהגות אלימה בקרב מתבגרים מיד לאחר ההתבגרות המינית...
ולג'ייקוב יש את הצורה הזאת?
לג'ייקוב יש, כן. כך גם לאנדי ובילי.
אבל אם אדם צעיר כבר מסוגל לבצע שיפוט מוסרי,
הגנים האלה לא יגרמו לפתע למוח להשתנות,
ואני מצביעה על אנדי כהוכחה.
- מסוגל להתנהגות אלימה -
- נטיות אנטי חברתיות -
עדיין, מה שד"ר ווגל אומרת הוא,
שבמקרה של התרחיש הגרוע ביותר שבו ג'ייקוב יורשע,
יהיה לנו את הבסיס הגנטי...
- מניפולטיבי -
- סיבה לדאגה. -
לבקש הקלה כשנגיע לשלב גזר הדין.
זה לא יקרה, אבל חשוב לדעת כמה שיותר.
רק ליתר ביטחון.
טוב, עכשיו אנחנו יודעים.
והאם הוא מסוגל לבצע שיפוט מוסרי?
מופיעים כאן דברים... "נטיות אנטי חברתיות"...
לורי, זה רק ז'רגון פסיכולוגי. - אני שואלת את ד"ר ווגל.
זאת לא תשובה פשוטה של כן או לא.
אני חושבת שאת צריכה לקרוא את כל הדו"ח ואז, אם תרצי,
נוכל לנהל שיחה על איך לטפל בבעיות של ג'ייקוב.
אבל מן הסתם, הדאגה כרגע היא לא טיפול, אלא המשפט.
אז יש בעיות? - הוא נער מתבגר, לכולם יש בעיות.
אנדי לא טועה.
עם זאת, אם יש תחום מדאיג אחד,
זאת היכולת שלו לחוש אמפתיה.
שוב, הדו"ח מפרט בעניין.
מה כוונתך?
לורי, זה לא הזמן לשיחה הזאת.
אני רוצה לדעת למה היא מתכוונת.
לדוגמה, הזכרתי את בן ריפקין באחד המפגשים שלנו,
והתגובה של ג'ייקוב הייתה ש...
מיליוני אנשים מתים מדי יום.
וכשניסיתי לדחוק בו,
להביע רגש כלשהו בהקשר לרצח של בן...
התשובה של ג'ייקוב הרגישה...
מתורגלת.
זה מפני שאת לא מכירה אותו.
כלומר, הוא לא נער רגיש, זה...
יש בו אמפתיה. - את חושבת שהוא עשה את זה.
לא אמרתי את זה.
לא היית צריכה. - לורי.
אין לי שום דרך לדעת אם ג'ייקוב עשה את זה או לא.
וזה גם לא תפקידי. - אבל את חושבת שייתכן שכן.
לורי, זה לא פרודוקטיבי. - את חושבת כך, שזה אפשרי.
את מוכנה להפסיק? כל דבר שמופיע שם נכון לגבי מיליון נערים אחרים.
נכון מאוד. - אז למה את לא עונה לי?
לורי. - תפסיק.
אתה אף פעם לא מבחין דברים האלה, לא הבחנת בהם גם אז.
היית נואש כל כך להיות נורמלי, שכולנו נהיה נורמליים.
אנחנו נורמליים. - אלוהים, אנדי,
אתה חושב שזה נורמלי? - המצב הזה?
ודאי שלא, אבל ג'ייקוב כן. אני בטוח בכך.
וזה, זה לא משנה דבר. זה חסר משמעות.
פשוט תעני לי.
אנא.
הלוואי שיכולתי.
תשמעי, אפשר לבטל את זה ולעשות משהו בבית.
לא. הוא עומד לעבור גיהינום. אנחנו נעשה את זה.
איך הכול כאן? - מצוין. תודה.
אני לא מבין למה אתם לא מספרים לי.
כי זה בינינו לבין ד"ר ווגל.
לא אמרתם שתתייחסו אליי כאל מבוגר?
זה כזה בולשיט.
תפסיק לקלל. זה הפך להרגל אצלך.
יש לי זכות לדעת מה קורה במוח שלי.
עשיתי את כל המבחנים שלה.
עניתי על כל השאלות המטופשות שלה.
היא חשבה שאתה ילד טוב, משהו שידענו כבר.
זה עניין פורמלי בלבד.
בסדר?
אני לא מאמין לך.
מותק, זה יום ההולדת שלך. בוא נדבר על משהו אחר.
מה בנוגע לגן הרצח? - אין לך את זה.
באמת?
באמת.
אז אין שום בעיה אצלי?
יום הולדת שמח, חבר.
תודה.
יום הולדת שמח.
תביע משאלה.
ברור מה תהיה המשאלה.
תודה לכם על הערב.
היה נחמד להיות נורמלי שוב, גם אם רק העמדנו פנים.
זה היה רעיון של אימא שלך.
אני שמחה שנהנית.
אני חושב שאני מוכן ליום שני.
כן?
כן.
גברת מנדל ביקשה ממני לכתוב חיבור על זה לפני כמה ימים.
אמרתי שזה כמו להפליג לעבר קרחון.
פסגה לבנה קטנה באופק, שהולכת ומתקרבת...
אבל למעשה, הקרחון היה מתחתינו כל הזמן.
חשבתי שאתה נגד מטפורות?
אלוהים. זאת המכונית הזאת.
אנדי, לא. - חכו כאן.
אבא?
אנדי! - תכניסי את ג'ייקוב לבית.
מה קורה? - זה בסדר. בוא.
מה אתה רוצה מאתנו, לעזאזל? - סליחה?
אתה מתצפת על הבית שלי ועוקב אחרי אשתי.
אני לא יודע על מה אתה מדבר, חבר.
אני לא אשאל שוב.
תירגע, בחור קשוח.
אתה לא רוצה להיות בחור קשוח הערב, תאמין לי.
אני לא רוצה לראות אותך שוב ברחוב הזה.
זה רחוב ציבורי.
לא בשבילך.
כדאי שתחזור למשפחה שלך.
טוב שיש משפחה.
תשמור על המשפחה שלך, מר ברבר.
כן, 75-קיי-אס-איי-2. כן.
לעזאזל.
לא, זה מה שחשבתי.
זה בסדר. תודה, דאף.
בסדר.
מספר הרישוי שייך להונדה אקורד.
אז היא גנובה?
כל מה שדרוש זה מברג.
אז מה עכשיו?
דאף תשלח את אחד מאנשיה לסייר בשכונה
בלילות הקרובים.
קשה לי להאמין שהוא יחזור. הוא בטח היה כתב.
אני עייפה. אני הולכת לישון.
לילה טוב, אימא.
תודה על הערב.
לילה טוב, יקירי.
יום הולדת שמח.
וזה היה הסוף?
זה היה הסוף.
כמה ימים אחר כך זה נגמר.
התנגשנו בקרחון.
תרגום: גיא רקוביצקי